![Барби је симбол моћи савремене жене, јер - Барби може све](https://cdns.russiatoday.com/srbmedia/images/2022.11/thumbnail/6364fd0a9ab7e1183c0617cd.jpg)
Да ли се "Дизнијеве" принцезе могу окривити за наметање недостижних стандарда лепоте
![Да ли се "Дизнијеве" принцезе могу окривити за наметање недостижних стандарда лепоте](https://cdns.russiatoday.com/srbmedia/images/2023.09/thumbnail/65005f05db70a153b804fdd6.jpg)
У протеклих неколико година се развио необичан феномен везан за "Дизнијеве" принцезе. Са развојем "боди позитивити" покрета, који активно одбија прихватање класичних стандарда лепоте, дошло је до постепеног критиковања изгледа многих популарних "Дизнијевих" јунакиња.
Добро познате Дизнијеве јунакиње, Елза, Ариел, Снежана, Аурора, Јасмин, имају веома специфичан изглед: витко тело са уским струком, мали нос, велике очи... Сигурно је да се њихов изглед поклапа са неким од главних стереотипа лепоте савременог доба, а то је управо навело одрасле да критикују "Дизни" преко интерента, сматрајући да компанија намеће недостижне стандарде лепоте за девојчице широм света, што касније доводи до озбиљних проблема са самопоуздањем.
Бројни новински портали, инфлуенсери и корисници друштвених мрежа су годинама јавно делили оваква мишљења, верујући да је време да се промени начин на који јунакиње изгледају. Може се претпоставити да је овај принцип јавног критиковања заправо имао ефекта, јер се дизајн новијих принцеза (Мерида, Моана) разликује од класичне "Дизни" естетике. Поред тога, многи су били незадовољни поруком да је лепота важна за девојчице, како би могле пронаћи "принца који ће једног дана да их спаси", баш као и њихове омиљене принцезе са екрана.
Ипак, многи верују да су наведене реакције одраслих исувише бурне, јер се не може претпоставити да малишани анализирају нацртане ликове на исти начин. Због тога је тим стручњака у Америци одлучио да испита групу од 300 деце и проучи њихове реакције на принцезе. Половина од њих су биле девојчице.
Деца су морала да бирају своје омиљене принцезе - први круг испитивања је урађен када су имала три године, па су поновили исти процес након једне године. Истраживачи су мерили да ли је постојало разлика у самопоуздању, као и како им се променио начин игре током протеклих годину дана.
Поделили су "Дизни" јунакиње на три категорије: витка, просечна и гојазна грађа. На пример, Моана је била стављена у "просечну" категорију, а принцеза Јасмин у "витку". Примећено је да деца која су више волела "просечно грађене" принцезе имала више самопоуздања када је у питању физички изглед, као и да су била отворена да испробају све "мушке" и "женске" играчке.
Истраживачи су закључили да су на резултате највише утицале приче "просечних" принцеза, јер су оне имале много више физичке активности, борби и сличних изазова у својим филмовима него класичне принцезе (чија је јача страна била емотивни свет и љубав према другима).
Другим речима, разлог за бирање "просечних" принцеза није био њихов изглед, већ њихове способности и начин на који користе тело како би се избориле са непријатељима.
Што се тиче бирања "витких" принцеза као омиљене, статистика је показала да оне нису имале никакав негативан ефекат на самопоуздање детета. Закључено је да изглед принцезе не утиче на слику коју деца могу имати о себи и свом изгледу, већ да су важније способности принцеза, које могу малишане охрабрити и подстаћи да покушају различите врсте игре.
Иако је сигурно да постоје добре намере иза критиковања стила цртања коме недостаје разноликост, потребно је подсетити се да су принцезе веома важне за девојчице које одрастају и да се може извући квалитетна порука из скоро сваке приче, чак и из оних у којима их принц спашава на крају. Поједине принцезе воле да се боре и постају снажне, желе да доживе узбудљиве авантуре, слободу и склапају пријатељства, док друге могу бити пример показивања љубави и нежности у тешким тренуцима, па је добро допустити детету да донесе избор и одлучи која принцеза га највише инспирише.